‫מה זה?‬
‫זהירות, יש כאן משהו.‬
‫מי אתה?‬
‫לך לעזאזל!‬
‫שד ארור!‬
‫עזוב את העולם הזה מיד!‬
‫איזומו!‬
‫אל תעמוד שם ככה סתם!‬
‫אוק! מייק!‬
‫- מגרש השדים הכחול -‬
‫הצד האפל בלבי‬ ‫הוא עבר מצער שאי אפשר למחוק‬
‫זה בסדר, אני לא מתכוון לזה‬ ‫אני משחרר פרץ אנרגיה ומושיט את ידי‬
‫ממתי דרכי נהייתה בלתי נמנעת?‬
‫ועכשיו כולם נעלמו‬
‫לעזאזל עם הגורל הזה‬ ‫לא יכול לסבול את זה יותר, זועק לגאווה‬
‫לבד בעולמי‬
‫שיר אהבה מהדהד‬
‫עולם משובש, משאלות מעוותות‬
‫האידאלים וימי המחר מתפוררים‬ ‫נמאס לי כבר מכל זה ומהשעמום הבלתי נסבל‬
‫להתראות, חיים יקרים‬
‫אני נשבע שאשנה את גורלי‬
‫אחבל ואפצע למען הגאווה‬
‫לבד בעולמי‬
‫עדיין אשיר על אהבה‬
‫עולם מעוות, משאלות להגשים‬
‫אני אבנה את הקשר ואת המחר החדש‬
‫נמאס לי מהכול, אך זה עדיין יקר ללבי‬
‫אלו חיי היקרים‬
‫דרך הענן שחור שבלבי עוברת קרן אור‬ ‫והשמיים בהירים‬
‫בואו נאבק, אין בי פחד‬ ‫אני מנופף בחרב פיפיות‬
‫בוקר טוב.‬
‫היי.‬ ‫-בוקר!‬
‫מה?‬
‫מה קורה כאן? מה אתם עושים?‬
‫אני רוצה לשאול אתכם את אותה השאלה.‬
‫מה אתכם? אתם לא אמורים להיות בשיעור?‬
‫לא קיבלת את ההודעה?‬
‫הוצאתי זימון לשעת חירום הקורא לכל מגרשי‬ ‫השדים באזור.‬
‫אנחנו רק אקסווירים, אתה יודע...‬
‫מה שרק מראה כמה עגום המצב שלנו.‬
‫השד שהסתנן לאקדמיה נקרא גופו.‬
‫בדרך כלל, בית הספר מוגן על ידי המחסום החזק‬ ‫של לורד פלס,‬
‫שחוסם את כניסתם של שדים בינוניים ומעלה.‬
‫בנוגע לסיבת הפריצה, יש שתי אפשרויות:‬
‫או שיש קרע איפשהו במחסום,‬
‫או שמישהו באקדמיה הכניס את השד פנימה.‬
‫הכניס אותו?‬
‫מי יעשה דבר כזה ולמה?‬
‫מי יודע? את זה אני לא יכול להגיד לכם.‬
‫ביקשתי מהמדריכים האחרים לחפש את הגופו.‬
‫אני רוצה שאתם, האקסווירים, תעשו בדיקה‬ ‫מקיפה למחסום.‬
‫כן, אדוני.‬
‫רין, אתה תישאר מאחור ותמשיך באימוניך.‬
‫אין כאן כלום... נבדק.‬
‫בדיקה מקיפה, הוא אמר... אז כמה מחסומים יש‬ ‫סך הכול?‬
‫סך הכול 12,000.‬
‫בחיי... המספר הזה עושה לי סחרחורת.‬
‫דווקא כשהם נואשים לכך שכולם יעזרו.‬
‫מה קונקו עושה?‬
‫כשהתעוררתי בבוקר, הוא כבר יצא מהמגורים.‬
‫צלצלתי אליו אבל הוא לא עונה.‬
‫טוב, הוא לא הצטרף אלינו לטיול‬ ‫הקוריקארה ההוא.‬
‫אתה חושב שאולי הוא מתכנן לעזוב את המכינה?‬
‫אין שום סיכוי!‬
‫הוא הבטיח שינקום את רצח המשפחה שלו‬ ‫על ידי השטן.‬
‫אדון...‬
‫הוא לעולם לא יוותר על זה.‬
‫אוי, זה כואב...‬
‫זה כואב?‬
‫כמובן שכן! ירו בי עם אקדח, אתה יודע!‬
‫אם רק תקבל אותי, אקדח כזה לא יפגע בך.‬
‫למה אתה דוחה אותי?‬
‫אם היה לך את הכוח שלי, לא היית צריך לפחד‬ ‫מבנו של השטן.‬
‫אז בוא נילחם יחד. נהרוג את בנו של השטן!‬
‫אין סיכוי!‬
‫זה בכלל לא מה שאני רוצה! אני לא יכול להרוג‬ ‫את אוקומורה.‬
‫"רין אוקומורה... למה הוא חייב להיות איתי‬ ‫באותה כיתה?‬
‫"הוא ייקח את החברים שלי הפעם?‬
‫"שד ארור, איך הוא מעז? איך הוא מעז?"‬
‫לא! אתה טועה!‬
‫תודה בזה, באפלה שבנשמתך.‬
‫אם לבך חפץ, אשאיל לך את כוחי מתי שתרצה.‬
‫איפה אני?‬
‫אני חייב לחזור, כולם בטח דואגים.‬
‫אין דבר טעים יותר מנקמה.‬
‫כשנשמתך תטבע בשנאה, זו ההזדמנות שלי לקצור.‬
‫עוד כמה זמן עליי להמשיך?‬
‫עד שתוכל לשלוט בלהבות שלך בחופשיות, רין.‬
‫זה בסדר מצידך? לבזבז זמן במקום כזה?‬
‫כמובן שהייתי מעדיף להשתתף בחקירה‬ ‫על שד הגופו.‬
‫אבל קיבלתי פקודה לשמור עליך.‬
‫אם כך...‬
‫בוא נצא יחד לצוד שדים!‬
‫אתה באמת לא מבין, נכון?‬
‫הזמן שלך אוזל, רין!‬
‫אם אתה חושב שהכול יסתדר לך כמו תמיד...‬
‫מה קרה?‬
‫זה כלום. המשך להתאמן, רין.‬
‫כן, אדוני.‬
‫סתם צחקתי!‬
‫הדרך הכי טובה להשתפר היא לצאת לשטח, נכון?‬
‫זה לא מה שזה נראה, יוקיו! נשבע שלא חשבתי‬ ‫לברוח מהאימון...‬
‫אל תפחיד אותי ככה!‬
‫לא טוב, הרגליים שלי נפוחות.‬
‫היי, מר אוקומורה.‬ ‫-עבודה טובה. בטח היה חם שם בחוץ.‬
‫בדיוק ניגבתי מעצמי את הזיעה.‬
‫אני אשטוף גם את הפנים.‬
‫המחסומים במערב הקמפוס וגם מול השער הראשי‬ ‫נבדקו.‬
‫עבודה טובה.‬
‫מה זה היה?‬ ‫-היי, חכו! רק רגע!‬
‫קונקומרו! מה קרה?‬
‫אני לא יודע, אוקומורה פשוט פתאום...‬
‫זהירות, סוגורו! התרחק ממנו!‬
‫מטומטם! מי כאן מסוכן?‬
‫לעזאזל, אל תעליב אותי!‬
‫מה נראה לך שאתה עושה, אוקומורה?‬
‫זה לא ברור? אני אשסף אותו!‬
‫רין, התרחק מסוגורו!‬
‫למה אתה מכוון אליי את האקדח?‬
‫אם אתה מתכוון לירות, זו המטרה שלך!‬
‫מה?‬
‫כולם להירגע, טוב? בואו נניח את כלי הנשק‬ ‫בצד לבינתיים.‬
‫התרחק ממנו, לעזאזל!‬ ‫-רין!‬
‫אתם בסדר?‬
‫מה נראה לך שאתה עושה, רין?‬
‫שכחת? בפעם הבאה שתשתולל, הם...‬
‫אמרתי לך כבר, אוקומורה.‬
‫אם תפגע באחד מחבריי, אהרוג אותך ללא רחמים!‬
‫לכל השדים והרוחות ! משהו לא בסדר עם‬ ‫העיניים שלכם?‬
‫אני רודף אחרי שד...‬ ‫-קונקו!‬
‫החזק מעמד, קונקו!‬
‫אדון, מה נעשה? קונקו...‬
‫אל תדאגו, הוא רק מעולף.‬
‫הלהבות האלה יכולות לרצוח אנשים.‬
‫למה אתה לא מצליח להכניס את זה לראש?‬
‫עוף מפה!‬
‫הוא מצא משהו.‬
‫זה מה שחיפשנו?‬
‫גופו הם שדים בעייתיים, את יודעת. היזהרי.‬ ‫-כן, אני יודעת.‬
‫מה זה לכל הרוחות?‬
‫זה לא טוב, העלמה קוריגקורה! סביר להניח שזה‬ ‫חלל המחובר במפתח.‬
‫אם הדלת הזו תיסגר, לא נוכל לחזור!‬
‫כן, זה נכון. אז החזק את הדלת שלא תיסגר.‬
‫רגע... העלמה קריגקורה!‬
‫חזרי הנה!‬
‫לעזאזל... ממש קר כאן.‬
‫מה המקום הזה לכל הרוחות?‬
‫התעוררת?‬
‫אדון!‬
‫אתה צריך להישאר במיטה.‬
‫איפה אני?‬
‫בית החולים של צלב האמת.‬
‫תהיתי מדוע לא ראיתי אותך מהבוקר.‬
‫איפה היית ומה עשית?‬
‫אני לא זוכר כלום.‬
‫טוב, זה בסדר. תנוח היום וחזור לעבודה מחר.‬
‫אדון...‬ ‫-מה?‬
‫לגבי אוקומורה... מה אתה חושב עליו, אדון?‬
‫כאילו שתהיה לי דעה על האידיוט הזה!‬
‫אחרי כל הזבל הבלתי יאומן שעשה, יש לו חוצפה‬ ‫לבקש ממני להאמין בו.‬
‫בדרך כלל, כשאתה רוצה שמישהו יאמין בך,‬ ‫אתה יודע... אתה צריך יותר מזה!‬
‫ולבחור הזה אין כלום!‬
‫אבל... אני לא יכול להתמודד איתו. רק הקיום‬ ‫של אוקומורה מבעית אותי.‬
‫הבחור הזה סתם טיפש.‬
‫אולי הכוח שלו מפחיד, אבל...‬
‫לא קורה כלום בתוכו.‬
‫זה מגוחך לפחד מבחור כזה.‬
‫אתה חושב לוותר?‬
‫שמעת את הסיפור שוב ושוב מכל המקדש, נכון?‬
‫שאפילו בזמן שהיא נשרפה בלהבות הכחולות,‬ ‫אימך הגנה עליך עד הרגע האחרון, ואז מתה.‬
‫היא אהבה אותך עד כדי כך...‬
‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫אני יודע, אבל... אני פשוט לא יכול.‬
‫אני יוצא החוצה. נשאר לי לבדוק יותר מחצי‬ ‫מהמחסומים.‬
‫אדון! הגב שלך, איך זה קרה?‬
‫מה? אה, זה?‬
‫כשהוא...‬
‫זה לא עניין גדול.‬
‫כל מה שעליי לעשות זה רק לקנות חולצה חדשה,‬ ‫וזהו!‬
‫תראה. זה מה שקורה כשאתה לא שומע בקולי.‬
‫הוא ישות מסוכנת. טרגדיית "הלילה הכחול"‬ ‫תחזור על עצמה!‬
‫לא!‬
‫אתה לא רוצה לאבד אותם, נכון? חבריך היקרים!‬
‫הגיע הזמן לקבל אותי!‬
‫אתה חייב להרוג אותו! את בנו של השטן!‬
‫מה לכל ה...?‬
‫קונקומרו!‬
‫היי, אדון. קניתי חוברת קומיקס במכולת.‬
‫הבאתי גם משהו מעט מגרה לקונקו, שלא ישתעמם!‬
‫זה לא הזמן לשטויות כאלה!‬
‫נכנס בקונקומרו שד!‬
‫קרא למר אוקומורה. אני ארדוף אחרי קונקומרו!‬
‫היי... חכה, אדון!‬
‫הלהבות האלה יכולות לרצוח אנשים.‬
‫למה אתה לא מצליח להכניס את זה לראש שלך?‬
‫עשיתי את זה שוב.‬
‫למה אני תמיד עושה את זה?‬
‫אתה ה...‬
‫הוא לא כאן. לאן הוא הלך?‬
‫כן, כאן אוקומורה.‬
‫מה? מיווה?‬
‫רין!‬
‫תמות, צאצא השטן!‬
‫קונקומרו!‬ ‫-עצור, מיווה!‬
‫סתום את הפה!‬
‫מה זה לעזאזל?‬
‫זה מחסום רוח?‬
‫נכון מאוד. זה הכוח החדש שלי.‬
‫כדי לפטור את העולם מבנו של השטן,‬ ‫נולדתי מחדש!‬
‫אז זה כוח של שד?‬
‫ארור תהיה, שד!‬
‫ארסק את הצוואר שלך!‬
‫חכה שנייה, טמבל!‬
‫תסתכל טוב. פשוט הבט על עצמך!‬
‫אתה מצליח לראות מי השד האמיתי כאן?‬
‫סתום את הפה! אני נלחם כדי להגן על כולכם!‬
‫מי ביקש ממך בכלל?‬
‫פקח את עינייך, קונקומרו!‬
‫אדון...‬
‫אל תתן לו להוליך אותך שולל! הילד הזה‬ ‫סתם מקנא בכוחות שלך!‬
‫עכשיו, הרוג אותו! את בן השטן!‬
‫מספיק עם השטויות האלה...‬
‫תקשיב... לא ביקשתי להיות בנו של השטן!‬
‫קונקומרו...‬
‫איני יכול לעשות דבר לגבי הפחד שלך ממני.‬
‫אבל אתה יודע מה?‬
‫למה לעזאזל שתסתמך על הכוח של המנוול הזה?‬
‫אתה אמור לסמוך על סוגורו ועל שימה...‬
‫ועל כוחם של כל החברים שלך, לא?‬
‫מה אני עושה?‬
‫גם אם אהרוג את אוקומורה, זה לא יחזיר‬ ‫את אימי ואבי.‬
‫אני... אני...‬
‫ארור תהיה!‬
‫קונקומרו!‬ ‫-קונקו!‬
‫לא אתן לך לברוח! אתה שייך לי!‬
‫מה אתה מתכוון לעשות, רין?‬
‫אתה יודע מה אני מתכוון לעשות! אני מתכוון‬ ‫להציל אותו!‬
‫קדימה, קונקומרו!‬
‫בטח בי! קפוץ!‬
‫קונקו!‬
‫אתה בסדר, קונקומרו?‬
‫אדון... שימה...‬
‫רין.‬
‫זה לא עניין גדול.‬
‫אוקומורה...‬
‫אני מצטער.‬
‫אני מצטער!‬
‫אז בסוף, מיווה ניצל בזכות רין אוקומורה...‬ ‫זה נכון?‬
‫כן. סוגורו ושימה ספגו רק פציעות קלות.‬ ‫-אני שמח לשמוע את זה.‬
‫אבל, הבעיה האמיתית היא הקרע במחסום.‬
‫אין ספק שמישהו הסתנן לאקדמיה באמצעות מפתח.‬
‫המצב די עגום, אתם יודעים.‬
‫רק לקבוצה מצומצמת של אנשים מותר‬ ‫להשתמש במפתח שלי.‬
‫חקרנו קצת בסביבה שחוברנו אליה.‬
‫מצאנו מעבדת מחקר שרופה ביער.‬
‫מעבדת מחקר?‬
‫כן. וגם לא סתם מעבדה.‬
‫זו הייתה מעבדה למחקר בחיים מלאכותיים,‬
‫מה שהוותיקן אסר בבירור בשלוש המאות‬ ‫האחרונות.‬
‫זה מסקרן.‬
‫אעז ואומר שעלינו לפתוח בחקירה מיד, לא?‬
‫קונקו, באתי לבקר אותך!‬
‫תראה, הבאתי איתי כמה בחורות נחמדות.‬
‫מה?‬ ‫-הוא לא כאן.‬
‫מעניין לאן הוא הלך.‬
‫אל תגידו לי שהוא...‬
‫מי זה? מי יעשה דבר...‬ ‫-היי!‬
‫אוקומורה.‬
‫לאן אתה הולך עם התיק הענק הזה?‬
‫למה אכפת לך לאן אני הולך? זה לא קשור אליך.‬
‫הייתי לבדי בעולם, וראש המנזר אימץ אותי‬ ‫וגידל אותי כמו בן.‬
‫תמיד רציתי לגמול לו מוקדם ככל האפשר,‬
‫אז הצטרפתי לאקדמיה יחד עם האדון.‬
‫אבל אני כזה פחדן... חסר תועלת לחלוטין.‬
‫לכן אני עוזב.‬
‫אני רק אפריע לכולם אם אשאר כאן!‬
‫מה אמרת?‬
‫שאני רק אפריע לכולם...‬ ‫-לא, לפני זה!‬
‫אני פחדן...‬ ‫-אפילו לפני זה!‬
‫מה?‬
‫אמרת שזה לא קשור אליי, לא?‬
‫כל כך אחורה בשיחה?‬
‫אף פעם אל תגיד שזה לא קשור אליי.‬
‫לכל הפחות, אני רואה בך כחבר שלי.‬
‫אוקומורה...‬ ‫-יעציב אותי לראות חבר עוזב, אתה יודע?‬
‫אתה משקר!‬ ‫-למה?‬
‫אתה סתם מייפה דברים. ניסיתי להרוג אותך!‬
‫ואולי אעשה זאת שוב אם ייכנס בי שד!‬
‫תוכל עדיין לראות אותי כחבר שלך?‬
‫אבל האמנת בי, זוכר?‬
‫אז גם אני אאמין בך.‬
‫הרי בשביל זה יש חברים, לא?‬
‫בדרך כלל, אם אתה רוצה שמישהו יאמין בך,‬ ‫אתה יודע, צריך יותר מזה!‬
‫ולבחור הזה אין כלום!‬
‫זה כמו שהאדון אמר. באמת אין לך כלום, נכון?‬
‫מה? בחיי, זה מעליב! יש לי...‬
‫כסף? לא. כישרון... גם לא את זה.‬
‫קונקומרו!‬
‫אז כאן היית?‬
‫חיפשנו אותך בכל מקום, קונקו!‬
‫אדון... חברים...‬
‫היי! אל תתפרצו הנה ותיקחו את אור הזרקורים!‬
‫למה אתה כועס?‬
‫התעלמו ממנו. טיפשות זה מדבק.‬
‫למי קראת טיפש?‬
‫אתה עדיין מחלים, קונקו.‬
‫תן לאוקומורה לסחוב את התיק שלך.‬
‫היי, למה אני?‬
‫אתה חבר שלו, לא? זה המעט שתוכל לעשות.‬
‫אני מניח שאין לי איך להתחמק מזה.‬
‫מחוברים...‬
‫כמו פרפר מרקד זה מרפרף‬ ‫אור מסתורי המרחף בחלל‬
‫זה לא העולם שאנו מכירים‬
‫אנו נמשיך ליפול באותה מהירות‬
‫חתוך את החבל‬
‫המספרים רצים לי בראש‬ ‫מסתובבים ואז נוסקים‬
‫וטעות עצומה עוברת ללא הבחנה‬ ‫מחברת את כולנו, מאדם לאדם‬
‫חוט כחול חיוור ונוצץ‬
‫כה יפה, נראה כמו חוט משי‬
‫יכול להיות שזו השרשרת המכונה "גורל"?‬
‫חפש אותה, אך היא לוכדת אותך‬ ‫לעולם לא תגיע אליה‬
‫מהם החיים המחוברים?‬
‫לחשוב שאין מנוס‬ ‫זה כה טיפשי ויפה‬
‫חיים מחוברים‬
‫חפש אותה, אך היא לוכדת אותך‬ ‫לעולם לא תגיע אליה‬
‫מהם החיים המחוברים?‬
‫לחשוב שאין מנוס‬ ‫זה כה טיפשי ויפה‬
‫יש חיים מחוברים‬
‫היי, גלה גם לי את עתידי!‬
‫לא יכול. זה לא עובד על בחורים.‬
‫למה לא?‬
‫אני יכול לחזות רק את העתיד של בחורות.‬
‫תודה, שימה!‬
‫תרגום כתוביות: יובל מזרחי‬